Mezi námi
Na jednu stranu mně lichotí, že se o mě zajímáš.
Necítím ti moct dát po čem toužíš!
Sedíme v zahradě, třešně kvetou
a mé jarní léto je tvůj zimní podzim v záři slunce.
Nechci tě zranit, to mi nenáleží!
Však já jsem bez distance a přece jen nepřístupná.
Můj život se odehrává mezi světy, mezi rovinami
a mezi časy.
Já roztáhnu mé ruce a utíkám, poskakuji a skáču přes louky.
Jednou se přece jen vrátím domu, bud´ si jist. Protože toužím po teplu, blízkosti a ochraně.
Ale dlouho se nezdržím jelikoš ta tíseň
v tomto vězení jmenem ZEMNĚ mně mučí.
Avšak když řekneš zůstaň,
tak setrvám
až do šílenství.
A když nastane čas
tak skočím!